![Heringes Árpádné. Általános műveltséget növelő Tenyérolvasó. https://julamami.com](https://julamami.com/wp-content/uploads/2016/05/cropped-cropped-Logo-6-291x300.jpg)
[caption id="attachment_34433" align="alignnone" width="225"] Átfordultunk című festésem, A csoda című könyvem előlapja lett. Heringes Árpádné. Magyarország, Paks, Vadász u. 59. Hergál Ház.
Nézz a lelkes éned szerint, gondolkodva szét,
látod milyen
szép a lelkednek tiszta tükre, mind
így születtünk, maradjon hát meg.
Akárkinek nem szól ám a tiszta szó,
van aki hangoskodásnak hallja.
Gyakran sokan hamiskodnak,
divatossá lesz az ha akarja,
dívik a mágia, bírja azt
a kontroll nélküli.
Egyszer már
bejött, hát
most újra, hátha,
nem jönnek rá, jobban
járnának, ha jól megdolgoznának mindenért.
Mind a két oldalukat használva, egyensúlyban, mert a
racionálisról folyamatosan beszélnek, a lelkes, szíves, gondolkodó
nem kap lehetőséget arra, hogy bemutathatná, mit talált fel 11 éve.
Így aztán mivel nincs mindenkinek számolható mennyiségű pénze,
ugyan meddig tart ki a nincsben, a bevétel nélküli lelkesedése.
A megmondó nem adja meg a megjáró jólétet, na hiszen,
akkor meg, nem tudná féken tartani a véleményüket.
Várják ki a sorukat, amíg kiemelik a sok
hatalmaskodásról álmodozó számtalan sokat.
Az is addig tart, amíg hasznosan, jól és jókor
bólogatnak és egy ügy hasznát szolgálják.
Az Isten adta Nép meg jó lesz majd, ha
már lesz munkája tán napszámosként, az
emberséges szabályokat betartókként.
A tevékeny ember arról is jól
gondoskodik, abba ne hagyja,
önmagát a saját életritmusában
tartsa, az önbecsülését az adja.
Nincs jólét hiába dolgozunk rá,
még sok évet érte, nem változott
a nyugdíjunk, csak aprópénzes törpe.
Üres perselyek, nem okoz gondot az
a megmondónak, nem okoz hiányt neki,
a mi felelősségünknek veszi, nem érdekli.
Adót fizethetünk és minden elvártat, nahát,
úgy talán hasznára leszünk az elképzeléseinek.
Minden megváltozott, ahhoz képest változik meg
naponta minden, a gondolkodók agya felfogta azt,
teszik a dolgukat, mert tudják, tudás nélkül nem megy.
Érjük be azzal, hogy tudhatjuk amit feltaláltunk, mert azt,
nem mindenki képes érteni. Miért akarnánk jólétben élni, még
talán elkényelmesednénk, akkor meg, nem lennénk hasznára neki.
70. az évünk, a hivatásunkat gyakoroljuk, hála Isten alázattal bírunk,
hisz meg szeretnénk csinálni a jó sorsunkat, a generációsan adottat.
Reménykedünk abban, hogy meglesz a jó gazdája, mindannak a jól
működő és életszerűen alkalmazható tudásunknak. Az enyémnek
a jelnyelve, érthetően emberséges tartást és méltóságot ad.
Bocsánat hát azért, hogy nem mindenki tudja megtanulni,
a teremtő Isten így gondolta, az intelligenseknek szánta,
ahhoz amit ők tudnak a legjobban, kiegészítő tudásnak.
Az egyensúlyuk megtartása miatt jönne jól mindenkinek, aki
naponta azt is kapja, ami nem benne jött össze, csupán átárad rajta.
Se eleje,
se vége,
nem
ébred,
hisz még álmos,
nocsak ott egy táltos,
hogy – hogy nem most.
A férfi, az apa akkor
van a helyén, ha
tudja a családja
a múltja, akkor is,
ha váltana, a talajt
a lába alatt az adja.
Na meg attól van a
tartása és méltósága,
vagy szét lesz hordva.
S a jelen is az ő múltja,
ha a gyermeke sír utána,
hogy is hívják azt, aki onnan
az apját nyugodtan utánozza.
Komoly szervezéseket igényel,
hogyan oldják meg a hirtelen
változásokat hallva, akár
naponta, nincs másuk
mint a józan működő eszük.
Mérlegre teszik, hol miben
mennyire mehetnek el, hogy
a legfontosabbak jól legyenek.
Megtanítani a gyermekeket és
a fiatalokat most úgy megélni,
hogy a szüleikkel közösen,
jól tudjanak boldogulni.
Minden ember tudja, hol van
az a határ, ami kezelhető még,
hogy ki ne kopjon a tisztelet már.
Emberséges oldal nézz kérlek rá.
Azt hiszi, hogy ő a vezető, pedig
őt vezették és alaposan meg,
minél feljebb, annál lejjebb.
Egyszer volt és már nincs is,
nincsen mit megfogni, se határ,
de kerítés sincs, minek a kilincs,
ha meg sem kérdezi csak elveszi.
Szintelenűl hamisan ki és bejár,
az ismétlésből nem tanultak íme,
kileng a ringlispil most fordítva jár,
észre sem veszik, magabiztosak már.
Nem kérdez, de elrendezi tefeletted,
üvegből van átlátszó, se eleje se végszó.
Nem mond semmit se a gyors szó, ha csak
üres, nem építő az a szó, ha nem előremutató.
Szegény Hazám Csoda Szép, a felszínen a csilivili,
a mögöttes se nem látható, se nem hallható, zajszűrő
lett az aki azt érti is. Generációs jeleket és feladatokat
hoztunk, az is lenne ám a mi dolgunk, van úgy, hogy
előbbre jár a zsenge, mint az ő összes őse lehetne.
Hiszen megoldotta már előtte, a sok- sok elődje,
nem kell ismételjen, tudja, hogy mi a dolga, látja.
Ah, nem magyaráz, csak mondja, jól betanulta,
üresen honnan tudná mi a módja. A szinteket
élhetjük, mert megtapasztaltuk, kikínlódva,
óvatosan haladva, volt, hogy csak araszolva.
Van aki születésével hozza, van aki tanulja.
Mögötte a sok – sok munka, az a gerincet
kívülről formálja, a belső tartást, a lélek, a szív,
gondolkodó agya adja, ő tudja, hogy az a dolga.
Örülni kell ha most van tán már munka,
mert akire van az bízva, megtartja,
az át nem látja, csak kapja-marja.
Arra van beállva, tessék mondani
a minőséget ki adja, a hamar, gyors,
majd mit hoz utána, hogy újra, meg
újra, meg újra, aztán elillan csak volt.
A térképet, terveket értik-e, azt
tessék mondani ki olvashatja, van
annak titoktartása, vagy minek a.
Ki kiben bízik, ki kinek a rokona,
jó barátja, sógor – koma, flaska, gomba,
jó nagy a tátott szája, ahhoz van szokva.
Befenyít ha nem úgy van az, aki eddig
nem tudta, majd megtudja, örül ha
hallgathat, aki azt már régen tudja,
eddig nem hozta nyilvánosságra,
más tegye meg azt várja, hátha.
Ez a mi Hazánk, vagy tanulta,
vagy veleszületetten is hozta,
aki ezt nem tudja, az mire
alapozza, van az Isten.
Van aki nem érti, hogy
mit nem értenek, hiszen
átlátja, összefüggésében
is láthatja, de az a sajátja.
Ki garantálja, nem lefele
van a felfele, ugye nem
adják azt parancsba.
Ha a hozzáértőnek
nincs ott munka,
akkor ki jelzi,
ha félrement,
a kifényesített,
megtévesztően
olyan mintha, de
csak üresednek,
csillogók a szemek.
Igen kényeskedően,
esendő, fekete-fehér,
igen-nem, ez kinek a
szégyene, te tudod-e.
Este sétáltatja, azt akit
nappal nem lehetne, se
fék, se emelkedő, ugyan
ki állítja meg, belyeztette
magát, lett hát privát.
Mindenbe belelát, már,
szava van, hallgatnak rá.
Kint gyűjti már régóta,
hogy legyen pénze majd
rabszolgákra, hét határra.
Nagy batárra, futhatnak tán
a gyermekek majd utána, a
zörgéstől a jajt úgyse hallja.
Édes Hazám Csodaszép, ne
menj még, várjuk, hogy azt
a sok szépet és jót, amit ide
teremtettünk, mi is élhessük.
Ha elszakad az ami tartotta,
hamar minden oda, se tartás
se méltóság, se veleszületett,
se tanult, csak a látszatra adva.
Hol a teteje, hol az alja, nagy a
katyvasz, majd kiválogatja.
A tanácsot azt valaki kívülről
adja, könnyű úgy, hogy nem él
benne, nem hat rá egy kicsit se.
Megkérdezték-e, hogy most hol
lehet élni és milyen minőségben,
van-e még, aki átlátja az egészet.
Fontos-e még az ember, vagy
az már mellékes, ha ő elég ügyes.
A kevésből ugyan, hogyan fizesse
akinek nincsen, ugyanazt mint az
akinek túl sok van, miért kötelező
az, ami nincsen a hasznunkra sem,
belül marad ott egy körben minden.
Átlátja-e valójában az akinek ezt,
tudnia kellene, vagy a statisztika
is elég, nem számít már az ember.
Ha nagyon igyekszel, gyorsan érsz
el oda, ahova nem kellett volna soha.
Majd nem látsz mást, már csak olyat
mint önmagad, s mind ugyanazt
akarja majd, tán más formában.
Visszasírod majd az emberségeseket,
mert nem törődik majd veled senki,
pedig azt hitted, ha győzöl jobb lesz.
Rá kell jöjjél, a megoldás ott benned,
ha alázat hozzá nincsen, nem éred el.
Van-e neki hite, van-e még hiteles
szava, vagy már régen oda, pedig az
a tartást, a méltóságot mutatja, hiába
na, azt az Isten adja, ember nem ronthatja.
Ez itt a mester éve, ha elérted, köszönd meg,
ott leszel a legjobb helyen, amit az Isten ad.
Segítsék egymást az emberségesek túlélni,
ígéret sincs és úgy nincs is mit betartaniuk.
Vess számot magadban, honnan indultál, hol
tartasz, ez neked mennyi munka, feladat volt.
Felépültél-e oda ahol vagy, vagy mások tartják
a talpaidat, mi lesz ha nem törődsz te senkivel,
elfáradt, éhes, elenged nem tart, kiben bízhatsz.
A legfontosabb az, hogy bármilyen magasságokban is
időzől, ha megteremtetted és jó körülmények között is vagy,
el ne feledkezz arról, milyen nehéz munkás utat tettél meg.
Adj tiszteletet oda ahova még lehet, emberséges maradj.
Magyarországról, Pakson a Hergál Házból, online oktatás.
Önismeret, Önbecsülés, Tolerancia, Emberismeret.
Heringes Árpádné, Julamami védjegy Szeretettel.