Jó érzés, ünnepi érzés, van-e benned,
a Népből jöttél ugye el nem felejted.
S tudod, egy a Hazánk, más a sorsunk.
Nem várhatjuk másoktól, szükséges
a megértő türelmünk ahhoz, hogy
ha más a generációs feladatunk,
ugyanazt sem ugyanúgy akarjuk.
Aki már megtalálta, a saját sorsát élheti,
jól el van foglalva, másoknak nem kritikusa.
Teszi a dolgát, hogy a következőre ne hagyja,
azt, amit neki szükséges megoldania.
Amikor, csak ülünk, a villanyfénye
nélkül, meghitten, befele nézünk,
a tartás bennünk, teljes az érzés.
Mi az ünnepi neked, az ünneped,
belülről jön-e az érzésed, van-e
hazaszeretet benned, vagy
csak a hasznodat nézed.
Érezted-e már annak
az átélése megvan-e,
megcsináltam, sok -sok
munkával. A tudásom, az
emberségem a helyén, a tartás,
mert ide születtem, megadatott.
Hiszen olyan a rezgésem mint az
anyaföldnek, a szülőhelyemnek, a
hazaértem érzése, a sikereim naponta,
már adottak, a sorsomat megélném itt.
Online gyakorlom a hivatásomat.
Megtartom az emberségem,
mert tudom, semmi másra,
túlzásra nem váltanám fel.
Üresedésre sem váltanék,
ismerem a határaimat.
Ugye nem a pompáért
várod hát, a csillogás
pazarság hatását.
Felismerted már,
tán helyén van
a toleranciád,
gyakorlod-e.
Nemcsak
egyedül
születtünk
ám, pont ide.
Ha van már
ünnepi érzés
benned, az a tied,
becsüljed azt meg.
Mint a Hazánkat,
ahol az otthon vagyunk,
érzését naponta szeretnénk
megélni. Amíg élünk, jól, nem
egy sablonban, itthon élnénk
meg a szavaink szabadságát.
A Hazánkhoz teremtően
lenni, hozzá tenni,
megbecsült
Népe lenni.
Adni tudni,
azáltal,
azt a jót,
kapni.
Átéreztük
a talpalatnyi
talaj fontos létét.
Megtartanánk az
önbecsülésünket,
hiszen ez a Hazánk,
mi a Magyar Népnek
a korosodói vagyunk, jól
kellene érezzük magunk.
Ide teremtettük a sok
jót és szépet, innen
szükséges kapnunk
abban a minőségben.
Tiszteletem.
Kellemes ünneplést,
kívánok mindenkinek.
Magyarországról, Pakson
a Hergál Házból. Műhely, a megelőzésért.
Heringes Árpádné e.v. Online oktatásom.
Szeretettel.
Julamami